Jokaiselle varmasti mahtuu lukuisia epäonnen hetkiä keräilyn parissa. Varmasti se pitkään himoittu peli/laite etc. on vihdoin löytynyt ja joku onneton tunari on napannut sen hämyisen kirpparin perimmäisestä nurkasta jonne korkeintaan yksi ihminen eksyy kerran vuodessa ja juuri kun sinä sinne harhaudut tulee se edellä kuvattu henkilö joka ristittäköön nyt tunariksi ja nappaa sen pelin/laitteen *lisää tähän oma kohteesi* suoraan nenäsi edestä ja kiikuttaa sen typerä virne naamallaan kotiaan...
Mutta asiaan hmm...siis ne tappiot.
Voi poijjat (ja mahdolliset tytöt) ette uskokaan kuinka Retro-Sedän hyppysten välistä on liuennut mitä moninaisempia laitteita. Sanat eivät aina edes riitä kertomaan kuinka suunnatonta tuskaa on aiheuttanut kun se himoittu keräilyhyödyke X ei ole löytänyt tietänsä kokoelmiini.
Tuoreimpana tapauksena eittämättä tulee mieleen tälläkin foorumilla näkyvä tarjous jossa henkilö halusi lahjoittaa minulle toimivan VIC-20 koneensa.
Retro-Setähän kuolasi paitansa märäksi nähden levottomia unia siitä kuinka tämä keräilymielessä hyvinkin tavallinen kone lopultakin päätyisi minulle.
Viestejä vaihdettiin tiuhaan tahtiin ja tulos oli pyöreä nolla. Voi kiesus...kaveri majailee jossain hevon kuusen periferiassa eikä voi lähettää konetta minulle... kulut olivat kuulemma liian suuret![Itku :'(](http://www.com64.net/foorumi/Smileys/default/cry.gif)
Totuus oli, että kulut olivat minunkin lompakolle liian suuret. Voi veivi...
Toisena tappiona lukuisten joukossa mainitsen harvinaiseksi luokiteltavan PET Commodore - koneen. Tämä yksilö lojui paikassa Y josta se olisi pitänyt vain noutaa. Yllättäen tämänkin henkilö asui sen verran kaukana että taloudellisesti ajateltuna olisi ollut järjetöntä lähteä autolla sinne vartavasten huristelemaan... Postikin on toki keksitty vaan kaveri oli sen verran laiska ettei viitsinyt sitä postittaa vaikka kulut olisin maksanut vaan lahjoituksen ehtona oli nouto...Sinne jäi sekin aarre homehtumaan.
Lisätään listaan vielä Sharp MZ-800. Yhden tällaisen olen jo kertaalleen omistanut ja toinen oli jo tulossa. Kaupat oli mielestäni jo niin selvää pässinlihaa että pöljyyksissäni vaihdoin sen toisen jo itselläni olevan kappaleen pois. Perkele (lievä ilmaus) kaupat kariutuivat ja kävi niin epäonnellisesti (hassu ilmaus tämäkin) että Retro-Setä oli tilanteen edessä jossa hänellä ei ollut Sharpin Sharppia...
Mutta asiaan hmm...siis ne tappiot.
Voi poijjat (ja mahdolliset tytöt) ette uskokaan kuinka Retro-Sedän hyppysten välistä on liuennut mitä moninaisempia laitteita. Sanat eivät aina edes riitä kertomaan kuinka suunnatonta tuskaa on aiheuttanut kun se himoittu keräilyhyödyke X ei ole löytänyt tietänsä kokoelmiini.
Tuoreimpana tapauksena eittämättä tulee mieleen tälläkin foorumilla näkyvä tarjous jossa henkilö halusi lahjoittaa minulle toimivan VIC-20 koneensa.
Retro-Setähän kuolasi paitansa märäksi nähden levottomia unia siitä kuinka tämä keräilymielessä hyvinkin tavallinen kone lopultakin päätyisi minulle.
Viestejä vaihdettiin tiuhaan tahtiin ja tulos oli pyöreä nolla. Voi kiesus...kaveri majailee jossain hevon kuusen periferiassa eikä voi lähettää konetta minulle... kulut olivat kuulemma liian suuret
![Itku :'(](http://www.com64.net/foorumi/Smileys/default/cry.gif)
Totuus oli, että kulut olivat minunkin lompakolle liian suuret. Voi veivi...
Toisena tappiona lukuisten joukossa mainitsen harvinaiseksi luokiteltavan PET Commodore - koneen. Tämä yksilö lojui paikassa Y josta se olisi pitänyt vain noutaa. Yllättäen tämänkin henkilö asui sen verran kaukana että taloudellisesti ajateltuna olisi ollut järjetöntä lähteä autolla sinne vartavasten huristelemaan... Postikin on toki keksitty vaan kaveri oli sen verran laiska ettei viitsinyt sitä postittaa vaikka kulut olisin maksanut vaan lahjoituksen ehtona oli nouto...Sinne jäi sekin aarre homehtumaan.
Lisätään listaan vielä Sharp MZ-800. Yhden tällaisen olen jo kertaalleen omistanut ja toinen oli jo tulossa. Kaupat oli mielestäni jo niin selvää pässinlihaa että pöljyyksissäni vaihdoin sen toisen jo itselläni olevan kappaleen pois. Perkele (lievä ilmaus) kaupat kariutuivat ja kävi niin epäonnellisesti (hassu ilmaus tämäkin) että Retro-Setä oli tilanteen edessä jossa hänellä ei ollut Sharpin Sharppia...